Blogg

The following was originally published April 27, 2009 at http://pgelisa.wordpress.com/2009/04/27/blogg-eller-informasjonskanal-eller-kanskje-begge-deler-refleksjon-over-egen-praksis/ Under [|Dei gode døma] var vi flere som live-blogget og sendte ut tweets underveis under konferansen, og på den måten kunne folk utenfra holde seg noenlunde oppdatert på hva som skjedde på Clarion disse dagene. Noen av deltakerne har skrevet [|refleksjonsinnlegg] etter konferansen, enten med kommentarer om foredragene eller om konferansen som helhet, eller [|refleksjoner tilknyttet live-blogging]. Dette siste har resultert i en refleksjon rundt bloggens plass hos meg, eller “hva er en blogg?”, eller kanskje aller mest “hvorfor blogger __jeg__?” Jeg skal ikke bruke dette innlegget til å gå inn på hva en blogg er, men jeg vil reflektere litt over __hvorfor__ jeg startet å blogge, hvorfor jeg blogger, og hva jeg ønsker å få ut av å blogge, og gjerne med et utgangspunkt i mine blogginnlegg i løpet av Dei gode døma. Da jeg først startet å blogge, var det i utgangspunktet for å bruke det som en form for //**[|aksjonsforskning]**//. Ideen oppstod i forbindelse med prosjektet “Ny i Hordaland” som jeg deltok i det første året jeg jobbet som lærer. Da skulle jeg ha skrevet en form for dagbok som omhandlet “mitt liv som fersk lærer”, som skulle brukes i [|forskning på UiB], samt som en del av min profesjonelle utvikling. Dessverre klarte jeg ikke å gjennomføre dette dagbokprosjektet i mitt første arbeidsår (det ble bare en ekstra arbeidsoppgave på toppen av å være fersk lærer, som er travelt nok), så jeg ønsket å prøve på nytt i mitt andre år som lærer, og det var denne høsten (2007) jeg åpnet en blogg på ITSL. ITSL-bloggen var bare åpen for de som var medlemmer av mine fag på ITSL. Det var altså en semi-åpen blogg. Her ønsket jeg å skrive litt om mine egne erfaringer i løpet av skoledagen(e) min(e), og der gjerne elevene kunne få et innblikk i dette fra mitt ståsted (“I dag var elevene vanskelige å samarbeide med… …kanskje var dette fordi jeg var dårlig forberedt?” “I dag var det fantastisk å være i geofag-timene, elevene var kjempeengasjerte og fokuserte og jeg følte virkelig at jeg nådde frem – herlig!”) Jeg tenkte at dette kunne bli en refleksjonskanal mellom meg og mine elever (og muligens kollegaer).

Jeg kom derimot ikke skikkelig i gang med dette “refleksjonsprosjektet” før jeg var [|uheldig på sykkel], og var litt [|ute av spill] en lengre periode (7 måneders sykemelding). I løpet av denne tiden hadde andre lærere kommet godt i gang med blogging, og jeg fulgte etterhvert en god del lærerblogger, og jeg hadde, via disse bloggerne, innsett at bloggen på ITSL hadde sine begrensninger, noe som gjorde at jeg flyttet over hit til [|wordpress]. Da jeg startet opp bloggen her, var det mest som en egen introduksjon til Web2.0, noe som jeg hadde en følelse av hva var, men som jeg egentlig ikke hadde jobbet noe særlig med (iallfall ikke bevisst ) Ganske fort tenkte jeg at dette kunne kanskje bli en kanal til å reflektere over min lærerpraksis innenfor det nye programfaget Geofag, som jeg hadde satt i gang med. Jeg prøvde derfor å fortelle de lærerne som underviser geofag om bloggen min, og håpet at andre kanskje ville begynne å blogge, og at jeg kunne få tilbakemeldinger på det som var geofagrelatert på bloggen min. Det skjedde liksom aldri, og dermed så har det blitt blogget om ting som har med min skolehverdag å gjøre, geofag eller ikke. På mange måter er derfor bloggen min fortsatt en form for aksjonsforskning, hvis vi sier at refleksjon rundt sin egen profesjonelle utvikling som lærer hører innunder begrepet aksjonsforskning. Jeg blogger om de tingene som jeg blir opptatt av i mitt læreryrke, det være seg; feltarbeid i geofag; aspekter tilknyttet ITSL og Skolearena (dette hører sammen med mitt fokus på IKT samt at jeg er superbruker på skolen der jeg jobber); vurderingsarbeid etc etc. //Også mine refleksjoner rundt mitt utbytte av møter / konferanser / kurs//. Det handler altså om å reflektere rundt min egen praksis. Så hvorfor gjøre det i en blogg, som er åpen for “hele verden”? Jeg tror svaret er (litt som for elevene våre når de skal gjøre skolearbeid) – jeg vil gjerne ha tilbakemeldinger. Jeg skulle gjerne hatt en mentor som hadde som oppgave å komme med tilbakemeldinger på mine refleksjoner (det kunne jeg hatt hvis jeg hadde gjort dette da jeg var tilknyttet “Ny i Hordaland”, eller egentlig vår lokale utvidelse av dette på vår skole, men nå må jeg bruke dere der ute i verden). Dere kan hjelpe meg videre i mine refleksjoner, eventuelt veilede meg over på andre måter å tenke på – uansett om dere er elever, lærere, lærerstudenter, skolebyråkrater, forskere, lærerutdannere, venner eller familie. Et par av blogginnleggene mine har generert kommentarer som mer likner på diskusjoner – et om [|CreativeCommons] (også [|her]) og et om [|standardiserte vurderingskriterier] (kjennetegn på måloppnåelse); //det siste fordi jeg __ikke__ leverte et nøytralt referat av et foredrag, men fordi jeg noterte ned min umiddelbare tanke / refleksjon fra foredragssalen//. Kanskje tolker jeg noe galt, kanskje har jeg ikke skjønt alt, kanskje er det greit å ikke være enig i alt. //Men jeg erfarer profesjonell utvikling – fordi jeg må sette meg ned og reflektere over hvorfor jeg skrev / tenkte som jeg gjorde på det aktuelle tidspunkt//. Noen ganger trigger noen andres blogginnlegg meg til å skrive et blogginnlegg selv – dette innlegget er et eksempel på det. Jeg forstår at mange ønsker å lese nøytrale referat fra konferanser man ikke har anledning til å delta på selv, men er dette egentlig mulig å til? Bloggeren (eller journalisten hvis det hadde stått i en avis) velger alltid ut å notere ned deler av et foredrag, det er (nesten) umulig å få med seg alt (det avhenger selvsagt enormt på hvem som holder foredraget, noen snakker fort om mye, andre snakker rolig, og tverer temaene ut i tid) – når man noterer velger man å notere det man selv synes er viktig og interessant, dette kan variere blant tilhørerne, hvor mange av oss har ikke lest bok/film/plate/konsertanmeldelser som vi har vært totalt uenige i? Det er nesten opplest og vedtatt at en anmeldelse av kunstneriske uttrykk vil være delvis subjektive – men det vil jo også en opplevelse av et faglig foredrag. Det man hører og erfarer kan sette i gang ulike refleksjons- og assosiasjonsprosesser hos de ulike tilhørerne. Jeg merker at dette nesten fremstår som en kritikk av de mer nøytrale fagbloggere, eller iallfall som et forsvar mot en indirekte kritikk av personlige fagbloggere. Og kanskje det er et forsvar (ikke kritikk, for jeg har stor glede av begge typer blogger). Uansett er det slett ikke sikkert at jeg om en stund har samme intensjon som jeg har i dag, kanskje ønsker jeg at bloggen min senere skal bli en mer nøytral informasjonskanal om min lærerpraksis, og en arena der andre kan hente ut informasjon (jeg tror ikke det, men vet aldri). Jeg håper selv at dette innlegget i større grad er en refleksjon på min egen bloggpraksis, som er igangsatt av et blogginnlegg om ros av nøytrale referater via live-blogging. Kanskje gir det meg færre lesere, noe som er synd, jeg ønsker jo veldig gjerne å få tilbakemeldinger på mine tanker og refleksjoner, noe som gjorde meg UTROLIG glad over å få en sånn lang kommentar fra [|CingT] på mitt forrige innlegg. Det gjør godt å vite at noen leser ens refleksjoner og gir støtte eller kommer med presiseringer som kan hjelpe meg videre i min utvikling – og hvis jeg i tillegg kan komme med noe som andre har glede av (for eksempel at andre ønsker å benytte seg av de kriteriene jeg laget for vurdering av Wikiarbeid), så er jo det stålende! Det hjelper også meg (og kanskje andre) på veien mot å bli en bedre lærer. Og det er vel der det ligger for min del – jeg bruker denne bloggen som et redskap i min profesjonelle utvikling – noe som ikke er nøytralt for meg, men høyst personlig Posted in Pedagogikk, refleksjon Tagged: aksjonsforskning, blogg, nøytralitet, profesjonell utvikling, refleksjon